Fremtiden.
En dyster og øde verden.
En verden preget av krig, lidelse, tap...
på begge sider.
Mutanter og menneskene som våget å hjelpe dem.
I kamp mot en uovervinnelig fiende.
Er dette skjebnebestemt?
At vi vil utslette oss selv, som så mange arter før oss?
Eller kan vi utvikle oss raskt nok til å endre oss?
Endre vår skjebne?
Er fremtiden virkelig uforanderlig?
Moskva
De kommer!
Tiden er ute.
Sentinels!
Sunspot!
Kom igjen.
Løp!
Gå!
Blink! Nei!
For sent, drittsekker.
Ikke rør deg, mutantavskum!
Nei!
Legg deg ned, hendene på hodet!
Så få av oss igjen.
Professor?
Jeg har funnet dem.
Kina
Professor!
Bobby. - Hei, Storm.
Hei, gutt.
Professor, du klarte det.
Hver gang Sentinels angriper, ser Warpath dem,
og jeg sender Bishop tilbake for å advare oss før angrepet.
Blink undersøker neste sted,
og så drar vi før de oppdager at vi var der.
Fordi vi aldri var det.
Hva mener du?
Hun sender Bishop noen dager tilbake i tid for å advare de andre
om det kommende angrepet.
Så hun sender Bishop tilbake i tid?
Bare bevisstheten hans, til hans yngre jeg.
Hans yngre kropp.
Jøss.
Dette kan faktisk fungere, Charles.
Hva da?
Sentinel-programmet ble utviklet av doktor Bolivar Trask.
På 70-tallet var han en av verdens ledende våpenkonstruktører.
Men i hemmelighet eksperimenterte han på mutanter
og brukte evnene deres i forskningen.
Bemerkelsesverdig.
Én mutant hadde oppdaget hva han drev med.
En mutant med evnen til å forvandle seg til hvem som helst.
Mystique.
Jeg kjente henne som Raven.
Vi traff hverandre da vi var barn, vi vokste opp sammen.
Hun var som en søster for meg.
Jeg prøvde å hjelpe henne,
men lyktes bare i å drive henne vekk.
Hun jaktet på Trask i hele verden.
Og ved inngåelsen av Paris-avtalen i 1973, etter Vietnamkrigen,
fant hun Trask
og drepte ham.
Det var første gang hun drepte.
Det var ikke hennes siste.
Men drapet på Trask fikk ikke det utfallet hun forventet.
Det overbeviste myndighetene om at programmet var nødvendig.
De fanget henne den dagen,
torturerte henne, eksperimenterte på henne.
I hennes DNA oppdaget de hemmeligheten bak kreftene hennes.
Det ga dem det de trengte
for å skape våpen som kunne tilpasse seg til alle slags mutantkrefter.
Og på under 50 år
ble maskinene som har ødelagt
så mange av oss, skapt.
Men alt sammen begynte den dagen i 1973,
dagen da hun drepte for første gang.
Dagen da hun virkelig ble
Mystique.
Du vil dra tilbake dit.
Hvis jeg kan finne henne, stanse drapet,
holde henne unna dem,
så kan vi hindre at Sentinels blir født.
Og avslutte denne krigen før den begynner.
Jeg kan sende noen et par uker tilbake.
Kanskje en måned.
Du snakker om flere tiår.
Du har verdens sterkeste hjerne, professor,
men det er grenser for hvor langt sinnet kan strekkes før det ryker.
Det vil rive deg i filler. Jeg er lei for det.
Ingen kan overleve den turen.
Hva med et sinn som kan komme seg igjen?
Hva med noen som leges like fort som de rives i filler?
Ok, spre dere.
Innta stillingene.
Så jeg våkner i min yngre kropp, gudene vet hvor.
Og så?
Du må dra hjem til meg og finne meg.
Overbevise meg om alt dette.
Kan du ikke bare lese tankene mine?
Jeg hadde ikke kreftene mine i 1973.
Logan, du må gjøre for meg det jeg en gang gjorde for deg.
Hjelp meg, veiled meg.
Jeg var en annen mann den gangen.
Du må være tålmodig med meg.
Tålmodighet er min sterke side.
Du trenger meg også. - Hva?
Etter at Mystique forlot Charles, ble hun med meg,
og jeg sendte henne ut på en farlig vei.
En mørkere vei.
Det krever oss begge to, side ved side,
i en tid da vi ikke kunne vært lenger fra hverandre.
Flott.
Hvor finner jeg deg?
Det er komplisert.
Kroppen din sover mens sinnet reiser tilbake i tid.
Mens du er der, vil både fortid og nåtid eksistere.
Men når du våkner,
vil det du har gjort, bli en del av historien.
For oss andre blir det den eneste historien vi kjenner til.
Det blir som om de siste 50 årene aldri har skjedd.
Og denne verden, denne krigen...
Den eneste som vil huske det, er deg.
Ja vel, Logan...
Du må tømme hodet og være så rolig som mulig.
Hva? Hva mener du?
Med urolige tanker blir det vanskelig å holde på deg,
og du kan skli inn og ut av fortid og fremtid.
Hva om jeg trenger å bli litt urolig?
Tenk fredelige tanker?
Fredelige tanker... Har du noen gode nyheter?
Du blir ikke eldre, så du vil se omtrent lik ut.
Du får ikke mye tid i fortiden.
Sentinels vil finne oss.
Det gjør de alltid.
Og denne gangen kan vi ikke flykte.
Vi er fanget.
Dette er vår siste sjanse.
Tror du virkelig det vil gå? - Jeg har tro på ham.
Jeg er ikke bekymret for ham, men for oss.
Vi var unge,
vi visste ikke bedre.
Det vil vi gjøre nå.
Ser dere snart.
Dette kan svi litt.
Herregud.
Det gikk.
Hva er det som skjer?
Gwen, kle på deg. - Hvem i helvete er dere?
Jeg vet ikke hva som foregår.
Du skal liksom passe på sjefens datter, ikke knulle henne.
Jeg lå ikke med henne.
Ikke? - Nei.
Eller jo, jeg lå med henne mange ganger.
Jimmy!
Det var ikke meg. Det var den gamle meg.
Jeg kom hit for 20 sekunder siden.
Jaså? Så hva har skjedd med klærne dine?
Med...
Tror du meg hvis jeg sier at jeg kommer fra fremtiden?
Gå ut, vesla. - Ja.
Vi skal ta oss av moroklumpen. - Nei.
Dere skal gi meg bilnøklene og penger til bensin,
ellers våkner dere på sykehus.
Tro meg, jeg vet hvordan slike ting ender.
Fordi du kommer fra fremtiden?
Nei.
På grunn av disse.
Hva i helvete?
Helvete heller!
Fredelige tanker.
Vi evaluerer alle forsvarsutgifter
og gransker alle hemmelige programmer.
Vi kan ikke støtte et våpen rettet mot våre egne borgere.
Hvis disse mutantene, som du sier,
allerede lever blant oss,
så lever de her i fred.
Ingen hendelser på over 10 år.
Etter det som skjedde på Cuba?
Det ble aldri bekreftet.
Vi har virkelige fiender der ute,
Sovjet, Kina.
Vi snakker om en tiendedel av en tiendedel
av befolkningen.
La meg lese noe for dere.
Vær så god.
Dette ble funnet av våre venner i CIA.
Det er en avhandling
skrevet av en mutant ved Universitetet i Oxford.
Og jeg siterer:
"For Homo neanderthalensis
"var hans muterte slektning Homo sapiens..."
Det vil si oss.
"...en abnormitet.
"Det muterte mennesket Homo sapiens' ankomst
"ble etterfulgt av umiddelbar utryddelse av deres mindre utviklede slektninger."
Nå er vi neandertalere.
Snakk for deg selv, dr. Trask.
Da dere sendte soldatene våre til Vietnam
uten våpnene de trengte for å vinne krigen,
undervurderte dere fienden.
Gjør dere det med denne fienden,
blir det ikke en grensetrefning i en annen del av verden.
Denne gangen vil slaget stå om våre gater,
våre byer, våre hjem,
og når dere erkjenner behovet for programmet mitt,
vil det være for sent,
og dere har tapt to kriger i én mannsalder.
Vi beklager, dr. Trask,
men Sentinel-programmet ditt
blir ikke noe av.
Kan jeg hjelpe deg, oberst?
Jeg vil bare ta farvel med guttene våre.
Beklager, sir, men vi har ordrer. Området er i karantene.
Til side, soldat.
Det er en ordre.
Rett!
Hvil.
Hva er alt dette?
Lab-rapporter, blodprøver.
Alt skal pakkes sammen og sendes tilbake.
Hvor skal det?
Det samme stedet som dem.
Trask Industries.
GRADERT-TRASK MEDISINSKE TESTER OG BLODPRØVER
Kom igjen, mine herrer.
Jeg skal ta dere med vekk fra denne dritten.
Skal vi hjem?
Ikke ennå.
Hva skal du med de der?
Det gjør turen litt lettere.
Jeg overfører dere til en privat institusjon,
der vi kan ta noen flere prøver.
Dere tilhører ikke militæret.
Privat firma.
Vi har myndighet til å ta dem med oss.
De skal hjem.
Jeg tror ikke du har rett til å bestemme det, oberst.
Jeg er nok redd jeg har det, gutt.
Unnskyld, hvem er du?
Spørsmålet er, major,
hvem er du?
Raven!
Jeg heter ikke det.
Jeg hadde kontroll.
Jeg vet det.
Vi drar. Kom igjen.
Hvor er Erik?
Jeg er alene nå.
Kom igjen! Opp med farten!
Hold tilbake flyet!
Vi vil ikke etterlate disse guttene i dette gudsforlatte landet.
Nei, sir.
Du blir ikke med oss, hva?
Krigen min er ikke over.
Fienden er fortsatt der ute.
Hvor ble det av de fire menige?
De gikk mot rullebanen.
PRIVAT EIENDOM ADGANG FORBUDT
XAVIERS SKOLE FOR BEGAVEDE UNGE
Kan jeg hjelpe deg?
Hva har skjedd med skolen?
Skolen har vært stengt i flere år. Er du en forelder?
Håper ikke det. Hvem er du?
Hank. Hank McCoy.
Jeg passer på huset nå.
Er du Beast?
Se på deg. Utviklingen kom visst sent i gang.
Jeg vet ikke hva du prater om, men jeg må be deg gå.
Hvor er professoren?
Det finnes ingen professor her.
Du er ganske sterk til å være en mager guttunge.
Er du sikker på at det ikke er en liten Beast der inne?
Nei, han er ikke her. - Kom igjen, Beast.
Kom igjen, Beastie. - Nei.
Skolen er stengt, sa jeg.
Du må gå. - Ikke før jeg får snakke med professoren.
Det er ingen professor her, har jeg sagt.
Hør her, gutt. Vi to vil bli gode venner.
Du vet det bare ikke ennå.
Professor!
Hank?
Hva er det som foregår?
Professor?
Ikke kall meg det.
Kjenner du den fyren?
Ja, han virker litt kjent.
Kom deg ned fra lysekronen, Hank.
Du kan gå.
Du legger visst merke til alt.
Jeg trodde Erik...
Så det er litt rart at du ikke så skiltet vårt.
Dette er privat eiendom, min venn.
Jeg må be ham be deg om å gå.
Det kan jeg dessverre ikke,
for jeg ble sendt for å finne deg.
Si til den som sendte deg, at jeg er opptatt.
Det blir litt vanskelig,
for den som sendte meg, var deg.
Hva?
Ca. 50 år fra i dag.
I fremtiden, om 50 år fra i dag? - Ja.
Jeg sendte deg fra fremtiden? - Ja.
Ikke pokker.
Hadde du hatt kreftene dine, ville du visst at jeg snakket sant.
Hvordan vet du at jeg ikke har...
Hvem er du? - Det har jeg sagt.
Er du fra CIA? - Nei.
Overvåker dere meg?
Jeg kjenner deg, Charles.
Vi har vært venner i årevis.
Jeg vet at du fikk kreftene dine da du var 9.
Jeg vet du trodde du var blitt gal,
med alle stemmene i hodet ditt.
Det var først da du var 12
at du skjønte at stemmene var i alle andres hode.
Skal jeg fortsette?
Det har jeg aldri fortalt til noen.
Ikke ennå, men du kommer til å gjøre det.
Ja vel, du har vekket min interesse. Hva vil du?
Vi må stanse Raven.
Jeg trenger din hjelp.
Vi trenger din hjelp.
Jeg tror jeg vil våkne nå.
Hva har hun med dette å gjøre?
Så du sier
at de tok Ravens krefter, og så?
Gjorde dem om til et våpen?
Ja.
Hun er unik.
Ja, det er hun, Hank.
I begynnelsen angrep Sentinels bare mutanter.
Så identifiserte de genene i ikke-mutanter
som ville gi mutant-barn og-barnebarn.
Mange mennesker forsøkte å hjelpe oss, men det var et blodbad.
De verste blant menneskene tok kontrollen.
Jeg har vært med i mange kriger.
Jeg hadde aldri sett noe liknende.
Og alt begynner med henne.
La oss bare si
at jeg velger å tro på deg,
at jeg velger å hjelpe deg. Raven vil ikke høre på meg.
Hennes hjerte og sjel tilhører en annen nå.
Jeg vet det.
Derfor trenger vi Magneto også.
Erik?
Du vet vel hvor han er? - Ja.
Han er der han hører hjemme.
Skal du bare gi opp?
Toppkarakter. Som jeg sa, du legger merke til alt.
Professoren jeg kjenner, snur aldri ryggen til
en som har gått seg vill.
Spesielt ikke en han er glad i.
Vet du,
jeg tror jeg husker deg nå.
Ja. Vi kom til deg for lenge siden
for å be deg om hjelp.
Og jeg skal si til deg det du sa til oss den gang.
Dra til helvete.
Hør på meg, din lille dritt.
Jeg har reist langt, og jeg har sett mange dø.
Fine folk. Venner.
Hvis du begraver deg i selvmedlidenhet
og ikke gjør noe, vil du få se det samme,
forstått?
Vi skal alle dø en gang.
Jeg sa det ikke var en professor her.
Hva har skjedd med ham?
Han mistet alt.
Erik, Raven,
bena.
Vi bygde denne skolen, laben, hele stedet,
og like etter første semester
ble krigen i Vietnam verre.
Mange av lærerne
og de eldre elevene ble innkalt.
Det knuste ham.
Han trakk seg inn i seg selv.
Jeg ville hjelpe, gjøre noe,
så jeg lagde et serum for ryggraden hans,
basert på det som hjelper meg med å beherske mutasjonen.
Jeg tar akkurat nok til å bevare balansen,
men han tar for mye.
Jeg har prøvd å venne ham av med det,
men han holdt ikke ut smertene og stemmene.
Behandlingen gir ham bena,
men det er ikke nok.
Han har mistet for mye.
Er du ikke redd for meg?
Jeg har alltid trodd at jeg ikke kunne være den eneste.
Charles Xavier.
Raven.
Du er sulten og alene.
Ta hva du vil. Vi har masse mat. Du behøver ikke stjele.
Faktisk
behøver du aldri stjele mer.
Jeg lover.
Jeg skal hjelpe deg med å finne henne.
Ikke for fremtidsdritten din, men for hennes skyld.
Greit nok.
Men dette sier jeg deg. Du kjenner ikke Erik.
Mannen er et monster. En morder.
Du tror du kan overtale Raven til å endre seg? Til å komme hjem?
Flott.
Men hva får deg til å tro at du kan endre ham?
Du og Erik sendte meg tilbake hit sammen.
De holder ham i et rom som ble bygget under andre verdenskrig,
da det var stålmangel.
Så grunnmuren er ren betong og sand. Ingen metaller.
Han sitter fengslet
hundre etasjer under verdens best bevoktede bygning.
Hvorfor sitter han der?
Glemte han å si det?
JFK.
Drepte han...
Hvordan vil du ellers forklare en kule som på mirakuløst vis går i bue?
Erik har alltid vært flink med våpen.
Er du sikker på at du vil gjøre dette?
Det er din plan, ikke min.
Vi har ikke ressurser til å komme oss inn.
Eller ut.
Det er bare meg og Hank.
Jeg kjenner en fyr.
Han er ung nå.
Vokste opp utenfor D.C.
Han kom seg inn overalt.
Men jeg vet ikke hvordan vi skal finne ham.
Er Cerebro utelukket?
Vi har en telefonkatalog.
Jeg trodde du gjorde deg klar til reisen, sir.
Jeg skal bare hente noen mapper.
Er det et nytt skjerf? Det er fint.
Takk.
VÅPENTEST
OBDUKSJONSRAPPORTER
Dr. Trask?
Et øyeblikk.
Vi la til noen navn på Paris-møtet.
Takk.
Er det noe galt, sir?
Nei da.
Kan du skrive ned reiseplanen min?
Jeg vil ikke gå glipp av noe.
Her, her. - Hvor?
Bare stopp her. - Ja da, ja da.
Neste gang kjører jeg. Ikke bli for vant til det.
Hva har han gjort nå?
Jeg skriver ut en sjekk for det han tok.
Vi vil bare snakke med ham.
Peter! Politiet er her. Igjen.
Hva vil dere?
Jeg har ikke gjort noe. Jeg har vært her i hele dag.
Slapp av, Peter. Vi er ikke fra politiet.
Selvsagt ikke. Da ville dere ikke kjørt leiebil.
Hvordan vet du det?
Jeg sjekket nummeret mens dere gikk til døren.
Jeg hadde tid til overs, så jeg leste leieavtalen.
Dere kommer utenbys fra. Er dere fra FBI?
Nei, ikke fra politiet. Et sted for begavede unge?
Det er et gammelt kort.
Han er fascinerende. - Han er en plage.
Kan han teleportere?
Nei, han er bare rask.
Og da jeg kjente ham, var han ikke så ung.
Ung? Det er du som er gammel.
Så du er ikke redd for å vise frem kreftene dine?
Hvilke krefter? Hva snakker du om?
Ser du noe rart her?
Ikke noe folk vil tro på om du fortalte det.
Så hvem er dere? Hva vil dere?
Du må hjelpe oss, Peter. - Med hva?
Å bryte oss inn i et godt bevoktet anlegg
og få med noen ut.
Rømning fra fengsel?
Det er faktisk ulovlig.
Bare om man blir tatt.
Hva får jeg for det?
Du, din kleptoman, får bryte deg inn i Pentagon.
Hvordan vet jeg at jeg kan stole på dere?
Fordi vi er som deg.
Vis ham.
Kult, men ekkelt.
FORSVARSDEPARTEMENTET PENTAGON
Pentagon ble bygget i 1943 og er verdens største kontorbygning,
med plass til over 25000 ansatte
fordelt på over 500000 kvadratmeter.
Hvor er toalettet?
Han må alltid tisse!
Heldigvis for deg har du...
INGEN METALLER INNENFOR DENNE DØREN
Vi får TV-signaler her nede. Hva er det som skjer?
Få tak i noen fra vedlikehold.
SE OPP FOR GLASS
...erobret øya Iwo Jima fra Japan.
Dette månedslange slaget
inkluderte noen av de hardeste kampene i Stillehavet.
Om tre sekunder vil de dørene åpne seg,
og 20 vakter kommer for å skyte oss.
Vet det. Det er det jeg venter på.
Hva gjør du?
Holder nakken din så du ikke får nakkesleng.
Hva?
Nakkesleng.
Ikke rør dere!
Det går over. Det skjer med alle.
Du må ha gjort noe veldig alvorlig.
Hva gjorde du?
Hvorfor plasserte de deg der?
For drap på presidenten.
Jøss. Helvete.
Det eneste jeg er skyldig i, er å kjempe for folk som oss.
Trener du karate? Kan du karate?
Jeg kan ikke karate.
Men jeg har greie på galskap.
Mine damer og herrer, gutter og jenter, dette er en kode rød-situasjon.
Vi evakuerer hele etasjen,
slik at min kollega og jeg
kan sikre fengselet.
Hvem er dere? - Vi er fra spesialstyrken, CB...
FB-CID.
Kanskje dere ikke hørte meg,
men det er svært viktig at dere forstår
alvoret i situasjonen. Dere må til tredje etasje...
Beklager. Var du ferdig?
De sa at du kan manipulere metall.
"De"?
Moren min kjente en fyr som kunne gjøre det.
Beklager, jeg takler ikke vold så godt.
Charles?
Hyggelig å se deg også, gamle venn.
På bena.
Ikke din fortjeneste.
Du er den siste jeg hadde regnet med å se i dag.
Tro meg,
jeg ville ikke vært her om jeg ikke var nødt.
Hvis vi får deg ut herfra, gjør vi det på min måte.
Ingen døde.
Ingen hjelm.
Jeg er nødt til å adlyde.
Jeg går aldri inn i det hodet igjen.
Du må love meg, Erik.
Ingen rører seg!
Ikke rør dere!
Charles. - Stå stille.
Opp med hendene, ellers skyter vi!
Stans dem, Charles. - Jeg kan ikke.
Opp med hendene!
Nei!
Takk, gutt.
Tusen takk, Peter.
Ha det bra.
Jeg så reiseplanen i cockpiten. Hvorfor Paris?
FREDSAVTALE UNDERTEGNES I PARIS
Tenk om de hadde vært av metall.
Gjør meg en tjeneste og lever bilen. - Ok.
Og Peter?
Kjør sakte.
Hvor fant de deg?
Du vil kanskje ikke tro det,
men du sendte meg.
Du og Charles.
Fra fremtiden.
Hvordan mistet du dem?
Behandlingen av ryggraden påvirker DNA-et.
Ofret du kreftene dine for å kunne gå?
Jeg ofret dem for å få sove.
Hva vet du om det?
Jeg har også lidd tap.
Tørk tårene, Erik.
Det rettferdiggjør ikke det du har gjort.
Du aner ikke hva jeg har gjort.
Jeg vet at du tok det som betydde mest for meg.
Kanskje du skulle kjempet hardere for det.
Hvis du vil ha kamp, Erik...
Sett dere. ...så skal du få det!
La ham komme.
Du sviktet meg!
Du tok henne,
og du sviktet meg!
Angel.
Azazel.
Emma.
Banshee.
Mutantbrødre og-søstre,
alle er døde!
Utallige andre
ble eksperimentert på.
Slaktet!
Erik!
Hvor var du, Charles?
Vi skulle beskytte dem!
Hvor var du da folket ditt trengte deg?
I skjul! Du og Hank!
Og lot som dere var noe dere ikke er!
Erik!
Du sviktet oss alle.
Så du har alltid vært en drittsekk.
Vi er vel bestevenner i fremtiden.
Jeg brukte mange år på å prøve å ta deg.
Hvordan gikk det?
Du er som meg.
Du har overlevelsesinstinkt.
Skal du rydde opp det der?
General, kanskje du bør ta det rolig, det er en stor dag i morgen.
Vi feirer. Det er ikke hver dag man vinner en krig, spesielt ikke mot amerikanerne.
Jeg henter en flaske til.
Unnskyld.
Det var sikkert min feil.
Du snakker vietnamesisk.
Jeg er tolk.
Jeg snakker mange tunger.
La meg spandere en drink,
hvis du ikke er sammen med noen.
Jeg er alene.
En flaske Johnnie Walker, takk.
Skal du på toppmøtet i morgen?
En pen jente som er interessert i politikk.
Skinnet kan bedra.
Lady.
Vis meg mer, baby?
Ta av klærne?
Hva er i veien, baby? Synes du ikke jeg er pen slik?
Du er herved invitert til fredsseremonien i Paris
Vil du spille? Det er lenge siden sist.
Jeg er ikke i humør til å spille, ellers takk.
Jeg har ikke smakt alkohol på ti år.
Jeg drepte ikke presidenten.
Kulen gikk i bue, Erik.
Fordi jeg prøvde å redde ham.
De tok meg før jeg klarte det.
Hvorfor skulle du prøve å redde ham?
Fordi han var en av oss.
Du tror visst jeg er en idiot.
Vi sa alltid at de ville komme etter oss.
Jeg hadde aldri trodd de ville bruke Ravens DNA.
Når så du henne sist?
Den dagen jeg dro til Dallas.
Hvordan sto det til med henne?
Hun var sterk.
Motivert.
Lojal.
Hvordan sto det til med henne?
Hun...
Vi...
Jeg skjønte hvorfor hun betydde så mye for deg.
Du burde være stolt av henne, Charles.
Hun kjemper for vår sak der ute.
Din sak.
Den jenta jeg oppdro, kunne ikke drepe.
Du oppdro henne ikke, dere vokste opp sammen.
Hun dro fordi hun ikke kunne forbli et barn for alltid.
Hun dro fordi du påvirket tankene hennes.
Det er ikke kraften min.
Hun gjorde et valg.
Men nå vet vi hva det valget fører til, ikke sant?
Hun dreper Trask, de fanger henne,
og så utrydder de oss.
Ikke om vi finner henne først.
Ikke om vi endrer historien i morgen.
Jeg er lei for det, Charles,
for det som skjedde.
Virkelig.
Det er en stund siden jeg har spilt.
Jeg skal være snill med deg.
Kanskje det endelig blir ærlig kamp.
Du har første trekk.
Diplomatene fra hele verden ankommer i dag Hotel Royal.
Det er en historisk dag.
Det er den offisielle slutten på USAs militære nærvær i Vietnam.
Der er den sørvietnamesiske utenriksministeren
med andre sørvietnamesiske dignitærer.
Toppmøtet begynner ikke før om en time.
Hotellet har ordnet et privat rom til dine spesielle gjester.
Det holder lenge.
God ettermiddag, alle sammen. Takk for at dere kom.
Gratulerer med seieren i krigen.
Jeg vet at dere har håndhilsing og fotografering som venter,
så jeg skal gå rett på sak.
Det er en ny fiende der ute.
En fiende som vil gjøre våpnene deres ubrukelige,
hærene deres maktesløse
og landene deres forsvarsløse.
Dere vil trenge et nytt våpen. Jeg kaller dem Sentinels.
Oppkalt etter vaktene som sto ved festningens porter.
De har de aeronautiske egenskapene til en Harrier.
De kan avfyre
over 2000 skudd i minuttet med termokeramisk ammunisjon.
Men størrelse, kraft, fart...
Det finner dere hos Lockheed eller Boeing.
Det som gjør Sentinels så spesielle,
er evnen til å angripe det mutante X-genet.
Et genetisk føringssystem som låser seg på målet på flere hundre meters avstand.
Det utløses ikke før det har identifisert målet.
Med dette våpenet kommer ingen mennesker til skade.
Skrur jeg det på, vil systemet ikke engang aktiveres her inne.
Med mindre det er en mutant her.
Det må være en feil.
Maskinene mine gjør ikke feil.
Hva er du?
Jeg forsikrer deg...
Nei, ikke skyt den.
Jeg forsikrer deg, jeg vet ikke hva du snakker om.
Raven!
Raven? Raven!
Raven?
Charles?
Vi har kommet for å hente deg, Erik og jeg.
Sammen.
Jeg trodde aldri jeg ville få se deg igjen.
Jeg lovte deg for lenge siden at jeg skulle beskytte deg.
Jeg skal passe på deg.
Jeg skal holde deg unna dem.
Erik?
Erik? Hva er det du gjør?
Sikrer fremtiden vår.
Tilgi meg, Mystique.
Så lenge du finnes der ute, kan vi aldri være trygge.
Erik...
Bruk kraften din, Charles. Stopp ham.
Han kan ikke.
Han kommer tilbake.
Jeg mister ham.
Stryker!
Noen vil fullføre det vi har påbegynt, Wolverine!
En dag!
Hold ham nede.
Erik!
Hvor er jeg?
Hvordan kom jeg hit?
Hva? Du kom til oss.
Hvem er du? - Charles.
Charles Xavier! - Jeg kjenner deg ikke.
Hva i helvete er det der?
Jeg kan ta meg av dette. Bare gå.
Stans Erik!
Erik, vær så snill... - Jeg er lei for det.
Erik...
Du er Logan, det er Hank McCoy, jeg er Charles Xavier.
Du har vært sammen med oss i noen dager.
Du tok syre.
Noen ga deg dårlig syre, ok?
Bare hold ut, så kommer vi oss gjennom det.
Herregud, Kitty.
Hun er hardt skadet.
Jeg fant ham.
Professor?
Hva skjedde med deg?
Jeg så noen som vil gi meg mye smerte en dag.
Hvor er Raven?
Borte. - Hva?
Vi må vekk herfra.
Vi vil vite om det er noen forbindelse til...
I går ble toppmøtet i Paris
rystet over et angrep fra uidentifiserte personer
som verden aldri har sett maken til.
Massehysteriet brer om seg, og folk spør:
"Hvor kom de fra? Kommer de tilbake?"
Og aller viktigst: "Er de venner eller fiender?"
Det var vår London-korrespondent Toby Elliot,
som rapporterte fra Paris-toppmøtet i går.
Hva i helvete er dette? Uoffisielt.
For to dager siden flyktet denne mannen, Erik Lehnsherr,
fra et fengsel i Pentagon.
Vi tror at denne kvinnen er Lehnsherrs tidligere medskyldige.
De var sammen på Cuba under krisen i 62.
Han var også innblandet i Kennedy-drapet.
Hva med den tingen?
Vi vet ikke hva det er, sir.
Faktisk vet vi ikke hva noen av dem er.
Jo. Det gjør vi.
De er mutanter.
Han kan manipulere metall.
Så vidt jeg vet, er de fleste av våpnene deres laget av det.
Og hun kan forvandle seg til hvem som helst.
En general, en livvakt.
Til og med deg, president.
Hun kan gå inn på dette kontoret
og gi ordre om et atomangrep hvis hun føler for det.
Og det er bare to av dem.
Har vi noen mottiltak? Noe forsvar?
Jeg ventet på det spørsmålet.
Det er et eksperimentelt program, sir. Helt uoffisielt.
Sier du at disse mutantene er der ute,
og vårt beste forsvar er digre metallroboter?
Mange av mutantene ser ut som oss.
Mine Sentinels ser forskjell.
Jeg har åtte klare prototyper.
De er laget av romalder-polymer, helt uten metall.
Jeg vil vise styrke.
Jeg vil at verden skal vite at vi kan beskytte dem.
Hva trenger du for å gjøre de tingene klare?
Jeg har allerede gitt Kongressen det tallet.
Dessverre valgte de å takke nei til prosjektet.
Det vil koste litt mer å skru dem på.
Alt du trenger. - Og én ting til.
Hvis vi klarer å fange dem, vil jeg ha henne.
Til forskningen, selvsagt.
Det er fryktelig.
Hva da?
Å bli født slik.
Er det?
Kan du tenke deg...
Se seg i speilet, og se det der?
Ja, det kan jeg.
Hvor tror du hun kommer fra?
Tror du hun har familie?
Ja.
Det har hun.
Hvis så mye som en skrue rører seg, stikker jeg denne i halsen din.
Hvordan fant du meg?
Du var en god lærer.
Det er lenge siden vi har vært så nær hverandre.
Jeg har savnet deg.
Du prøvde å drepe meg.
For at resten av oss kunne leve.
Hva mener du?
Vi fikk en melding fra fremtiden.
Ikke lyv for meg.
Det har jeg aldri gjort, og vil aldri gjøre det.
Mennesker bruker genene dine til å skape et våpen som utrydder oss.
Jeg gjorde bare det jeg mente var nødvendig for å sikre fremtiden vår.
Så hva hindrer meg i å drepe deg nå og sikre min fremtid?
Ingenting.
Det spiller ingen rolle lenger.
De har DNA fra blodet ditt.
Hvem sin skyld var det?
Min.
Jeg har sett planene deres. De lager et våpen.
Og nå har de det de trenger for å gå videre med det.
Vi må slå til nå, mens vi fortsatt har overtaket.
Jeg har sett for mange venner dø, Erik.
Jeg vil ikke ha krig. Jeg vil bare ha mannen som drepte dem.
Dette er krig.
Hva har skjedd med deg?
Gikk du deg vill mens jeg var borte?
Er du fortsatt Charles' Raven?
Eller er du Mystique?
Trask er fienden.
Det er ikke nok å drepe én mann.
Det har det aldri vært for deg.
Farvel, Erik.
Hva skjedde?
Kom igjen. - Kan han gå?
Han trenger behandlingen sin.
Jeg hører dem. - Jeg vet det. Det går bra.
Kan du få en slutt på det? - Jeg henter det.
Du.
Ta deg sammen.
Det er ikke over ennå.
Det tror du ikke noe på.
Hvordan vet du det?
Når disse forsvinner,
kommer dette tilbake.
Alt kommer tilbake.
Hør her.
Jeg er fortsatt her,
og hun er fortsatt der ute.
Du må hjelpe oss, Charles.
Ikke slik. Jeg trenger deg.
Vi finner ikke Raven. Ikke uten kreftene dine.
Jeg la til litt ekstra siden du har hoppet over en dose.
Charles.
Gjør meg en tjeneste, Hank.
Kan du hjelpe meg til kontoret mitt?
Kom igjen, sånn ja.
Er du sikker på dette?
Overhodet ikke.
Denne skapningen er bemerkelsesverdig.
Genene hennes kan avsløre mutasjonens hemmelighet.
Jeg trenger mer.
Det var alt de klarte å skrape opp fra fortauet i Paris.
Mer enn blod.
Jeg trenger hjernevev,
ryggmargsvæske, benmarg.
Tenk deg...
Sentinels som kan forvandle seg, tilpasse seg ethvert mål.
Om jeg bare kunne få tak i henne.
Den jenta kan sende programmet flere år,
tiår inn i fremtiden.
Hvor gammel er sønnen din nå, major?
Jason?
Han blir snart ti, om du kan tro det.
Åtte år til stridsdyktig alder.
Og hvor mange sønner og brødre har vi sendt døde hjem?
50-55000?
Og hvor mange flere på den andre siden?
Aldri før
i menneskehetens historie
har det vært en sak som kunne forene oss som art.
Før nå.
Du hater virkelig mutanter, hva?
Tvert imot, jeg beundrer dem.
Det de kan gjøre.
Jeg ser på mutantene som vår frelse.
En felles fiende.
En felles kamp mot den ultimate fiende.
Utryddelse.
Jeg tror våre nye venner
vil hjelpe oss med å innlede en ny tidsalder, Bill.
En ny tidsalder med ekte
og varig fred.
Transportavgang om to timer.
Jeg gjentar: Transportavgang om to timer.
Når var dere her nede sist?
Den siste gangen vi lette etter elever.
Et helt liv siden.
Velkommen, professor.
Raven er såret. Hun vil ikke bevege seg raskt.
Dette er muskler jeg ikke har brukt på lenge.
Charles!
Charles? Det går bra.
Jeg sjekker generatoren.
Det er ikke maskinen, er det vel?
Jeg klarer det ikke. Sinnet mitt...
Jo, det gjør du.
Det takler det ikke. - Du er bare litt ute av trening.
Du skjønner ikke. Det handler ikke om trening.
Jeg kan skru på bryterne.
Men kraften min kommer herfra. Den kommer fra...
Og det er knust.
Jeg føler meg som en av elevene mine.
Hjelpeløs.
Det var en tabbe å gå ned hit.
Det var en tabbe å slippe Erik fri.
Alt sammen har vært en eneste stor tabbe.
Jeg beklager, Logan, men de sendte feil mann.
Du har rett.
Jeg er det.
Det skulle egentlig vært deg.
Men jeg var den eneste som kunne tåle turen.
Og jeg vet ikke hvor lang tid jeg har.
Men jeg vet at for lenge siden,
eller lenge inn i fremtiden,
var jeg din mest hjelpeløse elev.
Og du frigjorde sinnet mitt.
Du viste meg hva jeg var.
Du viste meg hva jeg kunne bli.
Jeg vet ikke hvordan jeg skal gjøre det for deg.
Du har rett. Det gjør jeg ikke.
Men jeg kjenner noen som kan gjøre det.
Se inn i sinnet mitt.
Du så hva jeg gjorde med Cerebro. Du vil ikke ha meg i hodet ditt.
Du kan ikke gjøre noen skade
som ikke er gjort fra før. Tro meg.
Kom igjen.
Hei.
Hei, Logan.
Hei, Jean.
Drep meg.
Jeg elsker deg.
Stakkars, stakkars mann.
Se forbi meg.
Nei, jeg vil ikke ha smerten din.
Jeg vil ikke ha fremtiden din!
Se forbi min fremtid.
Se etter din egen fremtid.
Sånn ja.
Charles.
Så det er dette som skjer med oss.
Erik hadde rett.
Menneskene gjør dette mot oss.
Ikke om vi viser dem en bedre vei.
Tror du fortsatt på det?
Selv om noen snubler og går seg vill,
er de ikke tapt for alltid.
Vi trenger alle litt hjelp noen ganger.
Jeg er ikke den mannen jeg var.
Jeg åpner sinnet mitt,
og det overvelder meg.
Du er redd, og Cerebro vet det.
Alle stemmene,
så mye smerte.
Det er ikke deres smerte du er redd for.
Det er din, Charles.
Men hvor skremmende den enn er,
vil den smerten gjøre deg sterkere.
Hvis du tillater deg å føle den,
akseptere den,
vil den gjøre deg sterkere enn du kan forestille deg.
Det er den største gaven vi har,
å bære deres smerte uten å bryte sammen.
Og den kommer fra
den mest menneskelige kraften.
Håpet.
Vær så snill, Charles,
du må håpe igjen.
Fant du det du lette etter?
Vi er klare igjen.
Ja.
Det er vi.
Hun har mistet for mye blod.
Hun kan ikke fortsette slik.
Vi har ikke noe valg, Bobby.
Vi kan vekke ham. - Nei!
De trenger mer tid.
Jeg fikk
et glimt av fortiden.
Hvis vi vekker Logan nå,
kan vi kanskje skape en enda mørkere skjebne.
De trenger mer tid.
Raven, slutt.
Ikke flykt mer.
Charles?
Hvor er du?
Hjemme i huset,
der du burde være.
Du må komme hjem.
Jeg vet hva jeg må gjøre.
Hvis du dreper Trask,
vil du bare skape utallige andre som ham.
Da dreper jeg dem også.
Det er Eriks ord, ikke dine.
Jenta jeg vokste opp sammen med, kunne ikke drepe.
Hun var god,
rettferdig, barmhjertig.
Jeg er barmhjertig.
Bare ikke med Trask.
Han har drept for mange av oss.
Stans henne, Charles. Gå inn i hodet hennes.
Hun slipper meg ikke inn.
Det er bare så vidt jeg klarer dette. Jeg er ikke sterk nok ennå.
Jeg vet hva Trask har gjort,
men å drepe ham vil ikke bringe dem tilbake.
Det vil føre deg ut på en vei
du ikke kan vende tilbake fra.
En uendelig serie med drap.
Oss og dem, til det ikke er noe igjen.
Men vi kan stanse det, nå, du og jeg.
Du må bare komme hjem.
Må jeg?
Du har ikke forandret deg, Charles.
Som jeg sa...
Jeg vet nøyaktig hva jeg må gjøre.
Hvor er hun?
På en flyplass, på vei om bord i et fly.
Et fly til hvor?
Washington, D.C.
Det er noe jeg må vise dere.
Vi reiser bakover i tid.
Jeg stilte inn systemet
til å ta opp alle nyheter om Paris på alle tre kanaler
og PBS.
Alle tre? Jøss.
Ja, og PBS.
Se hva jeg fant.
I morgen vil presidenten komme med en kunngjøring utenfor Det hvite hus.
Med seg får han forsvarsminister Laird
og den berømte forskeren Bolivar Trask,
spesialrådgiver for å løse mutantproblemet.
Det hvite hus har bedt...
Raven innser ikke
at om hun dreper Trask på et slikt arrangement
mens hele verden ser på...
Da har jeg reist langt til ingen nytte.
Og det er mer dårlig nytt. Jeg så i en reportasje
at de fant spor av blodet hennes i Paris.
For alt vi vet, har de allerede hennes DNA,
som er alt de trenger.
For å skape fremtidens Sentinels.
Det er en teori i kvantefysikken
om at tiden er uforanderlig.
Den er som en elv. Du kan kaste uti en småstein
og lage krusninger, men strømmen retter seg alltid ut igjen.
Samme hva du gjør, flyter elven videre i samme retning.
Hva prøver du å si?
Jeg sier at
hva om krigen er uunngåelig?
Hva om hun er ment å drepe Trask?
Hva om det bare er den hun er?
Selv om noen snubler og går seg vill,
er de ikke tapt for alltid.
Nei, jeg tror ikke på den teorien, Hank.
Og jeg kan ikke tro at det er den hun er.
Gjør klar flyet.
Vi skal til Washington.
FORSVARSDEPARTEMENTET PENTAGON
Går det bra?
Det kommer seg.
Samme hva som skjer i dag, må du love meg noe.
Du så inn i sinnet mitt og så mye fælt,
men du så det gode også.
X-Men.
Lov meg at du finner oss.
Bruk kraften din, bring oss sammen.
Hjelp oss. Led oss.
Storm. Scott.
Jean.
Husk de navnene.
Det er så mange av oss.
Vi vil trenge deg, professor.
Jeg skal gjøre mitt beste.
Ditt beste holder.
Tro meg.
12 maskiner kommer denne veien, 16 km!
De har funnet oss.
Tusener av mennesker vil samle seg her i dag.
De kommer fra hele verden
for å være vitne til historien, sammen med journalister
fra minst 50 ulike land.
Takk.
Kan jeg få se invitasjonene deres?
Ja, det kan du.
De er sammen med meg.
Bare gå inn.
Takk.
Logan!
Denne veien, sir.
Jeg har ikke funnet henne, men hun må være her.
USAs president.
Kjære medborgere,
i dag står vi overfor den største trusselen i historien:
Mutanter.
Vi har forberedt oss på denne trusselen.
For å si det med Robert Oppenheimers udødelige ord:
"Se!
"Verden blir aldri den samme igjen."
Kan jeg hjelpe deg?
Nei, det kan du ikke.
Nå kommer de.
Dette er for dere, brødre og søstre.
Raven?
Jeg har henne.
Slipp meg, Charles.
Der. Ser dere?
Livvakten.
Til venstre for podiet.
Jeg ser ham. - Gå.
Hva er det du gjør?
Jeg ba deg ikke aktivere dem.
Det gjorde jeg ikke.
Vær så snill, Raven, hør på meg.
Vi har fått en ny sjanse til å definere hvem vi er.
Ikke gjør dette.
Dere kan ikke gå forbi her, mine herrer.
Vi kan ikke stoppe så mange.
Nei, men vi kan forsinke dem.
Erik!
Storm!
Fort, fort!
Innfør DEFCON 3.
President, det er kode rød.
Hvordan er luftforsvarsberedskapen?
Alt luftforsvar er klart.
Hva i helvete skjedde der ute?
Jeg ordner det.
Det har du sagt før.
Jeg ville komme med en kunngjøring.
Nå vet hele verden at vi ikke kan beskytte dem.
Jeg skal ordne det.
Det er best for deg.
Charles!
Går det bra med alle sammen?
Nei!
Bak deg!
Nå!
Jeg skal vel ikke spørre om sånt,
men overlever jeg i fremtiden?
Nei.
Men det kan vi endre.
Ikke sant?
Gjør det du er laget for.
Hvor er du?
Jeg klarer det! Gå!
Gode Gud, nei.
Litt av et overlevelsesinstinkt.
En av dem er her inne.
Nei! Ikke drep den!
Jeg trenger den i live.
Hva i helvete har hendt?
Du bygde de våpnene for å utslette oss.
Hvorfor?
Fordi du er redd for gavene våre.
Fordi vi er annerledes.
Mennesket har alltid fryktet det som er annerledes.
Jeg er kommet for å fortelle deg,
fortelle verden,
at dere gjør rett i å frykte oss.
Vi er fremtiden.
Vi vil arve jorden.
Og alle som står i veien for oss,
vil lide samme skjebne som disse mennene
dere ser foran dere.
I dag ønsket dere å vise styrke.
I stedet gir jeg dere et glimt
av ødeleggelsene min rase kan påføre deres.
La dette være en advarsel til verden.
Og til mine mutantbrødre og-søstre der ute
sier jeg dette.
Det er slutt på å skjule seg.
Slutt på smerten.
Dere har levd i skyggene i skam
og frykt altfor lenge. Kom frem.
Følg meg.
Kjemp sammen i et brorskap av våre egne.
En ny morgendag
som begynner i dag.
Alle årene vi kastet bort
på å kjempe mot hverandre, Charles.
Å kunne få noen av dem tilbake...
President, sir. - Til side.
Til side, sa jeg!
Vil du statuere et eksempel?
Drep meg. Greit.
Men spar alle andre.
Heltemodig, president,
men du ville ikke
spare noen av oss.
Vår arts fremtid begynner nå.
Du pleide å sikte bedre.
Tro meg, det gjør jeg fortsatt.
Kom deg ut av hodet mitt, Charles!
Raven.
Ikke gjør oss til fienden i dag.
Se rundt deg. Det er vi allerede.
Ikke alle av oss.
Alt du har gjort hittil,
er å redde disse mennenes liv.
Du kan vise dem en bedre vei.
Stans henne, Charles.
Jeg har prøvd å kontrollere deg siden den dagen vi møttes,
og se hva det har ført til.
Alt som skjer nå,
er opp til deg.
Jeg har tro på deg, Raven.
Han er din, Charles.
Hvis du lar dem ta meg, er jeg så godt som død.
Det vet du.
Ja.
Farvel, gamle venn.
Farvel, Erik.
Er du sikker på at du bør la dem gå?
Ja.
Jeg har håp for dem.
Det vil komme en tid, Hank, da vi alle er samlet.
Hva med Logan?
Buckminster Fuller er et godt eksempel på en arkitekt
hvis ideer minner mye om en fremtidsutopi.
God morgen, Logan. Sen start.
Ha en fin lunsj.
Bra jobbet.
Veldig bra jobbet.
Storm.
Jean.
Hei, Logan.
Jean.
Er alt i orden?
Du er her.
Hvor skulle jeg ellers være?
Hei.
Rolig.
Enkelte ting endrer seg aldri.
Det er godt å se deg, Scott.
Ok.
Ses senere, Jean.
Professor.
Logan, er alt i orden?
Ja.
Ja, jeg tror det.
Du klarte det.
Hva da?
Logan, har du ikke en time å undervise i?
En time å undervise i?
Historie.
Historie?
Jeg kan trenge litt hjelp til det.
Hjelp til hva?
I grunnen alt etter 1973.
Jeg tror historien jeg kjenner, er litt annerledes.
Velkommen tilbake.
Det er godt å se deg, Charles.
Det er godt å se alle sammen.
Vel,
jeg måtte holde et løfte.
Du og jeg har mye å snakke om.
Ja.
Hva er det siste du husker?
At jeg druknet.
Fortiden.
En ny
og usikker verden.
En verden med uendelige muligheter.
MUTANT REDDER PRESIDENT OG REGJERING-Sentinel-programmet nedlagt
Trask arrestert for salg av militærhemmeligheter
Og utallige utfall.
Er det mulig?
Han lever!
Utallige valg former skjebnen vår.
Hvert valg, hvert øyeblikk,
skaper krusninger i tidens elv.
Hva vil du vi skal gjøre med ham, major Stryker?
Og med nok krusninger
kan du endre strømmen.
Jeg overtar ham.
For fremtiden er aldri helt uforanderlig.
Norsk tekst: Tonje Bjørkheim Nilsen, Deluxe